Engang kunne jeg ikke gøre en flue fortræd. Men så kom cyborgfolket.
De viste mig, at døden er det eneste, der er helt sikkert.
Jeg indså, at det ikke betød noget.
Vi skal jo alle dø på et tidspunkt.
De skal også dø. Kan De ikke mærke tiden rinde ud?
Tiden jager en som et rovdyr.
Man kan søge at flygte fra den med medicin og ny teknologi, -
- men til syvende og sidst skal tiden nok gøre det af med en.
Dødeligheden gør os til det, vi er. Det er sandheden ved vor eksistens.
Jeg har fundet en ny sandhed.
- Neksus? - Der betyder tiden intet.
Der er rovdyret tandløst.
- Hvor er han nu? - Han vandrer om på skibet.
Sær maskinist som helt holder sig fra maskinafsnittet.
- Noget nyt? - Nej, jeg kan ikke finde kaptajnen.
Data, sensorer kan ikke trænge gennem planetens ionosfære.
- Kan du scanne efter livsformer? - Med fornøjelse.
Jeg elsker at scanne efter livsformer.
Livsformer, nuttede, små livsformer.
I skønne, små livsformer.
Hvor er l nu?
Endelig!
Jeg vil gerne efterse plasmarelæerne til bagbord.
- En af generatorerne svigter. - Fint. Gør det.
Der har vi det! Lad os se sekvensen igen.
Forstør det afsnit.
- Deres skjold har modulation 257,4. - Indstil torpedoerne på frekvensen.
- De har gennemhullet skjoldet. - Besvar ilden!
- Vi bryder kredsløbet! - Lækage på dækkene 31 til 35.
Hvad har vi på klingon-skibet?
Det er et krigsskib i D-12 klassen. De har defekte plasmaslanger.
- Kan vi udnytte den svaghed? - Næppe. Det er deres sløringsudstyr.
Tilslut en stabilisator her.
Forstærk styrbords centrallås. Vi må omdirigere strømtilførslen.
Vil en defekt plasmaslange kunne påvirkes af en ionimpuls?
Måske ... Ja!
En svag ionimpuls vil kunne sætte deres sløringsudstyr i gang.
- Det vil få skjoldet til at aftage. - De er sårbare i to sekunder.
- Søg ind på plasmaslangerne. - Gerne.
- Skjoldene holder. - Skyd!
Gør fotontorpedoerne klar. Vi skal ramme, så snart de sløres.
Sigt på deres hovedreaktor.
- Jeg sender ionimpulsen nu. - Hurtigt!
- Sigt på broen. - Fuld disruptorstyrke.
Sløringen er sat til. Vores skjold er svækket.
Skyd!
Sådan!
Har du ikke andet at tage dig til?
Det var deres sidste torpedo. Vi har problemer.
Der er en brist på centrallåsen.
Der er lækage i køleranlægget. Lad os komme ud!
Den nedsmelter om fem minutter. Jeg kan intet stille op.
Få alle evakueret til disksektionen. Gør klar til at dele skibet.
Fire minutter og 45 sekunder.
Lad os få ham ud.
Deling om fire minutter og 15 sekunder.
Farrell!
Lad os få børnene i sikkerhed.
Deling om fire minutter.
Jeg har stævnemøde med evigheden. Og jeg vil nødig komme for sent.
Vi må væk inden nedsmeltningen.
- Vi er alle sammen ude nu. - Et minut til nedsmeltning.
- Begynd delingsproceduren. - Nedsmeltningen er lige oppe over.
- Deling fuldført. - Impulsmotorer aktiveret.
Hovedstabilisatorer slået fra. Nødsystemet tilkobles.
- Melding! - Roret er slået fra.
Så for fanden!
Sådan. Vi skal lige rundt om hjørnet.
Af sted.
Jeg har tilkoblet sideraketterne, så vi kan afbøje nedslaget.
Bered jer på nedslaget.
- Hold godt fast, alle sammen. - Hold deres hoveder.
Jeg er uskadt.
Hvad nu? Hvor erjeg?
- Tit-tit! - Vi elsker dig, far.
- Blev du bange? - Jeg har selv pyntet træet.
- Sig glædelig jul, far. - Jeg elsker dig, far.
- Jeg elsker også jer. - Lad nu far få lidt fred.
- En kop te? - Meget gerne.
- Den er til dig. - Mange tak, René.
- Glædelig jul, onkel. - I lige måde.
Vil du dække bord, René?
René..?
Kom her.
Gå ud og hjælp din tante.
Umuligt.
- Det kan ikke være rigtigt. - Jo, hvis du ønsker det.
Guinan ...
Hvad nu? Hvorfor erjeg her?
- Du er i neksus. - Er det her neksus?
Som du ser det. Det her er det, du ønskede dig.
Jeg har aldrig haft sådan et hjem.
Og heller ikke kone og børn. Men det her er jo mine børn.
Guinan, hvad laver du her?
- Jeg troede, du var på Enterprise. - Ja. Men jeg er også her.
Betragt mig som et ekko af den, du kender.
- En skygge, som hun lod tilbage. - Da du blev hentet fra Lakul.
Hjælp mig med at bygge min borg.
Ja, lige om lidt.
Tak for dukken, far.
Hun er så smuk.
Det er mine børn.
- Det er mine børn. - Ja. Her betyder tiden intet.
Du kan se dem blive født eller se dine egne børnebørn.
Så er middagen parat.
Middagen er parat, far.
Begynd bare. Begynd uden mig.
- Kan jeg forlade neksus, Guinan? - Hvor vil du tage hen?
Her har tiden ingen betydning, så du kan tage, hvorhen du vil.
Jeg vil tilbage til Veridian 3, lige inden Soran knuste stjernen.
Jeg må standse ham.
- Vil du tage med mig tilbage? - Jeg er der jo allerede.
Jeg kender en, der kan hjælpe.
Han føler også, at han lige er kommet hertil.
Kirk ...
James T. Kirk.
Smuk dag, ikke?
Jo, bestemt.
Vil De..?
Hør, kaptajn, er De klar over, at ...
Vent. Lugter her brændt?
Nogen har været ved at spejle æg.
Kom indenfor.
Det er mit hjem.
Eller rettere, det var engang. Jeg solgte det for flere år siden.
Jeg er kaptajn Jean-Luc Picard fra stjernekrydseren ...
... Enterprise.
Uret.
Jeg gav Bones det ur.
Jeg er fra det, De vil betragte som fremtiden.
Fra det 24. århundrede.
Butler!
Hvordan kan du være her?
Den har været død i syv år.
Jeg er hundesulten, Jim. Hvor længe skal du pusle dernede?
Antonia ...
Hvad mener du? Fremtiden?
Det her er jo fortiden. Det er ni år siden.
Den dag jeg fortalte hende, jeg vendte tilbage til Stjerneflåden.
Ktarianske æg var hendes livret. De skulle formilde hende lidt.
Jeg ved, det her synes virkeligt, men det er det slet ikke.
Vi er begge to fanget i en slags tidsneksus.
- Dild. - Hvabehar?
På andenøverste hylde i skabet.
Bag oreganoen.
- Hvor længe har De været her? - Jeg ved det ikke.
Jeg var nede i Enterprise-B’s deflektorrum, da ...
Rør lige i dem her.
Pludselig forsvandt skottet, og så stod jeg her og huggede brænde.
Tak.
Ifølge historien omkom De for 80 år siden, da De reddede Enterprise-B.
Og nu er vi i det 24. århundrede?
- Og jeg er død? - Nej, vi befinder os i en neksus.
Der mangler noget.
Jeg har brug for Deres hjælp. Forlad neksus sammen med mig.
Vi skal til Veridian 3 og hindre Soran i at tilintetgøre en stjerne.
Millioner af liv står på spil.
Ifølge historien erjeg jo død. Jeg skal ikke ændre på historien.
- De har en pligt som officer. - De skal ikke prædike for mig.
Jeg var ude for at redde galaksen, da Deres bedstefar gik med ble.
Galaksen skylder mig noget.
Engang var jeg ligesom Dem, fuldstændig opslugt af pligten.
Hvad fik jeg ud af det? Et tomt hjem.
Ikke igen.
Denne gang går jeg ind til Antonia og frier til hende.
Denne gang bliver det anderledes.
- Det er ikke Deres soveværelse. - Nej.
Det er bedre endnu.
Det er min onkels gård i Idaho.
Jeg var ude at ride på den hest en forårsdag for 11 år siden.
Hvis jeg ikke tager fejl, er det her den dag, jeg traf Antonia.
Denne neksus er ganske smart. Nu kan jeg gøre det hele om igen.
Jeg har lavet det spring 50 gange. Jeg var hundeangst hver gang.
Men ikke denne gang.
For det er jo ikke virkelighed.
Antonia.
Hun er heller ikke virkelig, vel? Det er der intet, der er her.
Intet betyder noget her.
Det handler ikke om et tomt hjem, men om en tom stol på Enterprise.
Jeg har ikke udrettet noget, siden jeg forlod Stjerneflåden.
- Kaptajn på Enterprise? - Ja.
- Tæt på pensionen? - Næppe.
Lad dem ikke forfremme dig.
Lad dem ikke lokke dig fra skibet, for der kan du udrette noget.
Hjælp mig med at standse Soran. Udret noget igen.
Jeg skal ikke sige kaptajnen imod.
- Var det Veridian 3, De sagde? - Ja.
- Jeg går ud fra, det ser sort ud. - Det kan man vist godt sige.
Spock ville sige, jeg var irrationel, når jeg påtog mig sådan en opgave.
Det lyder sjovt.
Jeg har tilkoblet sideraketterne, så vi kan afbøje nedslaget.
Bered jer på nedslaget.
- Hvem fanden er du? - James T. Kirk.
Har du aldrig læst historie?
Jeg må hen til affyringsrampen.
- Energibåndet dukker snart op. - Jeg ordner Soran.
Faktisk har jeg læst historie. Og så vidt jeg ved, er De død.
- Skulle De ikke hen til rampen? - Jeg ombestemte mig.
Vi må have fat i styringsmodulet.
Se der, hr. kaptajn.
Hvor er Soran?
Tiden er knap.
- Styringsmodulet ligger derovre. - Lad mig, så ordner De rampen.
- Nej, vi må samarbejde. - Det er det, vi gør. Af sted.
- Held og lykke, hr. kaptajn. - Bare kald mig Jim.
Picard!
Væk fra den rampe!
Nu!
Sonden Er Fastlåst
Klarede vi det?
- Udrettede vi noget? - Ja, det kan du tro. Tak.
Det var det mindste, jeg kunne gøre ...
... for Enterprises kaptajn.
Det var ...
... sjovt.
Du milde ...
Kaptajnens logbog, stjernedato 48650,1.
Tre af Stjerflådens fartøjer er ved at hente de overlevende op.
Vi har lidt meget få tab, men Enterprise kan ikke reddes.
- Det har været meget svært. - Så få dog fjernet den chip.
I begyndelsen kom følelsernes uforudsigelighed bag på mig.
Men efter at have oplevet 261 forskellige følelser, -
- mener jeg, at jeg fuldt ud kan styre følelserne.
Jeg håber, det lykkes for dig, Data.
Jeg har fundet noget her, Data. Et svagt livstegn.
Spot!
Hvor erjeg dog glad for at se dig.
Endnu en familie er genforenet.
Er der noget galt, Data?
Jeg ved det ikke.
Jeg er glad for at se Spot, men alligevel græder jeg.
Måske er der en fejl i chippen.
Nej, den fungerer fint.
Davs, Spot.
Er det den her?
Ja, der er den. Mange tak.
Jeg vil savne skibet her. Hendes tid var slet ikke inde endnu.
Der var en, der sagde, at tiden er et rovdyr, der jager os.
Men jeg tror, at tiden er vores rejsekammerat, -
- der får os til at nyde hvert sekund.
For de vender aldrig tilbage igen.
Den måde, vi lever vores liv på, er vigtigere end det, vi efterlader os.
Vi er trods alt kun dødelige.
Tal for Dem selv. Jeg agter at leve evigt.
- Jeg havde stilet mod pladsen her. - Det kan nok nås endnu.
Det her er næppe det sidste skib, der vil bære navnet Enterprise.
Picard til Farragut.
Beam os op.